Горан Иванишевић
Горан Иванишевић | |||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() Иванишевић 2016. | |||||||||||
Лични подаци | |||||||||||
Надимак | Зец | ||||||||||
Датум рођења | 13. септембар 1971. | ||||||||||
Место рођења | Сплит, СР Хрватска, СФР Југославија | ||||||||||
Држављанство | Хрватска | ||||||||||
Висина | 1,93 m | ||||||||||
Маса | 82 kg | ||||||||||
Пребивалиште | Монте Карло, Монако | ||||||||||
Информације о каријери | |||||||||||
Проф. каријера | 1988—2004. | ||||||||||
Игра | левом руком (дворучни бекхенд) | ||||||||||
Зарада | 19.878.007 долара | ||||||||||
АТП профил | www | ||||||||||
Појединачно | |||||||||||
Победе—порази | 599 – 333 | ||||||||||
Освојени турнири | 22 | ||||||||||
Изгубљена финала | 27 | ||||||||||
Најбољи пласман | 2. (4. јул 1994) | ||||||||||
| |||||||||||
Парови | |||||||||||
Победе—порази | 263 – 226 | ||||||||||
Освојени турнири | 9 | ||||||||||
Изгубљена финала | 10 | ||||||||||
Најбољи пласман | 20. (6. јануар 1992) | ||||||||||
| |||||||||||
Екипна такмичења | |||||||||||
Светско екипно првенство | П (1990) | ||||||||||
Дејвис куп | П (2005) | ||||||||||
Хопман куп | П (1996) | ||||||||||
Званични веб-сајт | |||||||||||
http://www.goranivanisevic.com/ |
Освојене медаље | ||
---|---|---|
Тенис | ||
Олимпијске игре | ||
![]() |
1992. Барселона | Појединачно |
![]() |
1992. Барселона | Парови |
Горан Иванишевић (Сплит, 13. септембар 1971) јесте хрватски тениски тренер и бивши тенисер.
Био је победник Вимблдона 2001. и Дејвис купа 2005. с тениском репрезентацијом Хрватске. Највиши пласман на ранг-листи тенисера у каријери му је друго место што је остварио 1994. На Олимпијским играма 1992. освојио је две бронзане медаље, појединачно и у игри парова са Гораном Прпићем.
Као тренер је прво сарађивао с Марином Чилићем и то од септембра 2013. до јула 2016. У том периоду је Чилић дошао до свог јединог гренд слема — Отвореног првенства САД 2014.[1] Потом је био главни тренер Томашу Бердиху и Милошу Раонићу. Од 2019. до 2024. тренирао је Новака Ђоковића.
Иванишевић је примљен у Међународну тениску кућу славних 2020.[2]
Каријера
[уреди | уреди извор]Професионално је почео да се бави тенисом 1988. Исте године је освојио своју прву титулу у игри парова са Немцем Ридигером Хасом. Иванишевић је као репрезентативац Југославије играо на Олимпијским играма у Сеулу 1988, појединачно и у игри парова са Слободаном Живојиновићем када су поражени у четвртфиналу.
Значајније успехе у тенису је остварио након 1990. На Ролан Гаросу је избацио Бориса Бекера и пробио се до четвртфинала. На истом турниру је у пару са Чехом Кордом стигао до финала. Пар недеља касније играо је полуфинале Вимблдона, али је изгубио од Бекера у финалу. Те године Иванишевић је освојио турнир у Штутгарту и играо за репрезентацију Југославије на такмичењу за Светски екипни куп.
Убрзо је постао познат по својој нападачкој игри и изразито јаком сервису. За неколико година постао је водећи на листи тенисера с највише ас сервиса на АТП турнирима.
Године 1992. Иванишевић је играо у финалу Вимблдона, где га је чекао Андре Агаси. Изгубио је са 3:2 у сетовима. Те године, наступајући по први пут за репрезентацију Хрватске, на Олимпијским играма у Барселони је освојио две бронзане медаље - у појединачној конкуренцији и у пару са Гораном Прпићем.
Три године касније је освојио Гренд слем куп победивши у финалу Тода Мартина са 3:0. Иванишевић је наставио са сјајним играма и на Вимблдону. Пробио се у полуфинале, али га је победио Сампрас са 3:2 у сетовима.
Током 1996. освојио је 5 турнира и поново играо финале Гренд слем купа, али овог пута је у финалу изгубио од Бекера. Сезону је завршио освајањем Хопман купа у пару са Ивом Мајоли.
Поново је играо у финалу Вимблдона 1998. Међутим, и том приликом је Сампрас био успешнији и победио га са 3:2.
Током 1999, 2000. и 2001. због повреде рамена је пропустио бројне турнире па му је опао рејтинг и у лето 2001. је био тек 125. играч света. Тај пласман није био довољан да се директно пласира на Вимблдон, па су му организатори доделили позивницу. Противно свим очекивањима, Иванишевић се пробио до финала где га је чекао Патрик Рафтер. У врло изједначеном мечу славио је Иванишевић са 6:3, 3:6, 6:3, 2:6, 9:7 и тако постао играч са најнижим рејтингом у историји и први играч са позивницом који је освојио овај турнир. Након Вимблдона се повукао из тениса ради операције рамена и вратио се 2004. када је још једном наступио на Вимблдону. Изгубио је од Лејтона Хјуита у трећем колу.
Иванишевић је 2005. био члан хрватског Дејвис куп тима. Победом у финалу против Словачке у Братислави Хрватска је освојила овај куп.
Завршио је професионалну каријеру са 22 појединачне титуле и 9 титула у игри парова.
Тренер
[уреди | уреди извор]Године 2013, после турнира у Паризу, постао је први тренер Марина Чилића.[3] Крајем јуна 2019. Иванишевић се прикључио стручном штабу српског тенисера Новака Ђоковића, непосредно пред почетак турнира у Вимблдону.[4] Сарадњу су прекинули у марту 2024.[5]
Гренд слем финала (4)
[уреди | уреди извор]Победе (1)
[уреди | уреди извор]Година | Гренд слем | Противник у финалу | Резултат |
2001. | Вимблдон | ![]() |
6-3, 3-6, 6-3, 2-6, 9-7 |
Порази (3)
[уреди | уреди извор]Година | Гренд слем | Противник у финалу | Резултат |
1992. | Вимблдон | ![]() |
7-6, 4-6, 4-6, 6-1, 4-6 |
1994. | Вимблдон | ![]() |
6-7, 6-7, 0-6 |
1998. | Вимблдон | ![]() |
7-6, 6-7, 4-6, 6-3, 2-6 |
Види још
[уреди | уреди извор]Референце
[уреди | уреди извор]- ^ „Marin Cilic – Timeline | Facebook”. Архивирано из оригинала
2022-02-26. г. Приступљено 21. 7. 2016 — преко Facebook.
- ^ „Goran Ivanišević”. International Tennis Hall of Fame.
- ^ Jutarnji:Dovest ću Čilića do Đokovića i Nadala. Vjerujem da je Marin za Top 5 Архивирано на сајту Wayback Machine (25. децембар 2013), Приступљено 22. 1. 2013.
- ^ „Ivanišević: Velika je stvar kad te Novak pozove”. b92.net. 30. 6. 2019. Приступљено 1. 7. 2019.
- ^ „Novak Đoković objavio da mu Goran Ivanišević više nije trener”. Danas. Приступљено 27. 3. 2024.
Спољашње везе
[уреди | уреди извор]- Рођени 1971.
- Спортисти из Сплита
- Хрватски тенисери
- Југословенски тенисери
- Победници гренд слем турнира у тенису — мушкарци појединачно
- Победници Вимблдонског турнира
- Тенисери на Летњим олимпијским играма 1992.
- Хрватски олимпијци на Летњим олимпијским играма 1992.
- Освајачи медаља на Летњим олимпијским играма 1992.
- Тенисери на Летњим олимпијским играма 1996.
- Хрватски олимпијци на Летњим олимпијским играма 1996.
- Тенисери на Летњим олимпијским играма 2000.
- Хрватски олимпијци на Летњим олимпијским играма 2000.
- Освајачи олимпијских медаља у тенису
- Освајачи бронзаних олимпијских медаља за Хрватску
- Добитници награде Фрањо Бучар
- Новак Ђоковић